Subtítols: Blas Oliva CC-BY-SA
Gcoop presenta
codis cooperatius
La nostra vida és travessada per programes informàtics
és a dir, programari
Programari és el nom d'una idea o un conjunt d'idees que fan que les màquines funcionin
telèfons mòvils, càmeras de fotos, avions o semàfors.
Avui dia, les idees que tenen les persones, i que fan funcionar a les màquines, es venen per tot arreu.
Casualment, aquí veïem un ésser humà com qualsevol altre
en aquest cas, una dona normal i corrent
Està enviant un missatge de text amb el seu telèfon mòvil.
Tot just acaba de comprar programari de propietat per imprimir algunes idees que l'hi ha demanat el seu cap
Hauría d'estar felíç.
Ara bé, ¿com es tanca un idea dins d'una caixa i s'aconsegueix vendre-la?
Una idea és una forma o apariència que se li ocorre a algú.
Diguem que és una cosa immaterial.
Per poder mostrar una idea es necessari convertir-la en alguna cosa material.
Nosaltres la il·lustrem amb el dibuix d'aquesta bombeta al costat de la nostra amiga
una dona normal i corrent. <
La bombeta és un invent que va patentar Thomas Alva Edison al 1880.
Però aquesta idea ja l'havia plantejat Humphry Davy
i anteriorment, Warren De La Rue.
És a dir, Edison va patentar una idea formada a partir del intercanvi de coneixements.
No fa falta que una idea es torni palpable perquè es converteixi amb un objecte material.
Molt enrere en el temps, els éssers humans van desenvolupar un llenguatge
que es la matèria que permet representar les idees.
El llenguatge permet als éssers humans una relació amb la natura diferent a la d'altres animals.
El llenguatge permet l'existència de la cultura.
És a dir, aquest intercanvi d'idees que fa que els éssers humans puguin organitzar-se en comunitat i cooperar.
Aquesta dona normal i corrent pertany a la cultura occidental.
En els orígens de la cultura occidental, les persones intercanviaven les idees en assemblees i espais públics oberts.
Lamentablement, avui dia els espais públics tenen reixes
i les idees no es poden intercanviar tan lliurement.
Vegem.
Perquè el programari pugui ser un objecte material, algú ha d'haver pensat una idea i haver-la escrit.
Es a dir, el programari és una escriptura.
Les persones que escriuen idees que despres es converteixen en programari, s'anomenen programadors o desenvolupadors.
Casualment, aquí tenim un programador.
El simpàtic programador està desenvolupant una idea utilitzant un llenguatge
però és un idioma que només entenen les màquines...
i altres programadors.
Aquest idioma extrany també s'escriu en un ordinador
per dir-li a la màquina que faci alguna cosa.
Aquest escrit és el que anomenem codi font.
El simpàtic programador ha tingut la idea de desenvolupar una bombeta d'un altre color
totalment lliure.
Com una idea que viatja a través del llenguatge,
el programari pot ser copiat, reintrepretat,
afegit, reinventat i transmès.
Privar al programari de l'esperit colectiu, és privar als éssers humans de l'intercanvi d'idees,
és a dir, privar-los de la seva cultura.
Es com possar una bombeta darrera d'una finestra
o tancar a una persona en una plaça pública.
En qualsevol cas, parlem amb un especialista perquè ens ordeni les idees.
Això es un especialista.
El programari de propietat i el programari lliure es diferèncien bàsicament en les llibertat donades a l'usuari.
El programari lliure permet a l'usuari
aprendre del programa, modificar-lo...
redistribuir-lo... mentre que amb el programari de propietat no pot fer res més que utilitzar-lo amb restriccions
i sempre estarà lligat a l'empresa que el va produir
Gràcies, especialista.
Però ¿com arribem al programari de propietat?
És molt senzill.
Les empreses de programari de propietat prenen les idees del simpàtic programador i les tanquen dins del codi font.
Sota les lleis de propietat intel·lectual, les quals es van fer promulgar, adópten les formes més restrictives.
"Tots els drets reservats"
D'aquesta manera, amb una mica de sort, la nostra amiga només podrà utilitzar el programa.
Aquí trobem un "petit" parany.
La propietat intel·lectual
es basa amb l'idea de l'autor com la persona creadora d'una obra original sense precedents.
No obstant això, la paraula "autor" prové del llatí "auctor"
i "auctor" prové de "augere": que vol dir augmentar, fer progressar.
És a dir, un autor no inventa res
Només perfecciona alguna cosa que ja existia.
Al 1883, els líders mundials van firmar el Conveni de París
que reconeix legalment la propietat intel·lectual i permet l'exportació d'idees.
Es clar que al 1883 no existia el programari tal i com el coneixem avui dia.
Parlem amb un altre especialista perquè ens actualitzi.
El programari va neixer amb els ordinadors durant la dècada del 50.
El programari es transforma amb una mercaderia i es comença a limitar per tal que no sigui
un element disponible, com pot ser el coneixement públic,
amb l'objectiu de permetre el desenvolupament d'empreses cada cop més monopolistes.
Llavors...¿Que significa això en la vida cotidiana del simpàtic programador?
El cost de desenvolupament es redueix cada cop més,
es parla de que el programador només obté
aproximadament un 5% del cost del programari.
Mentrestant la resta va a parar al propietari del producte que d'alguna forma
té la propietat del codi font sobre aquesta propietat intel·lectual.
Claríssim.
És a dir, si el simpàtic programador treballara per una empresa internacional de programari de propietat
es quedaria només amb el 5% del cost d'empaquetar i vendre la seva idea.
La nostra amiga ha sigut víctima de la publicitat i ha desitjat aquest paquet.
Anem a veure com li va.
Està instal·lant el seu programari de propietat i sembla força feliç.
Caram! Quin goig que fa l'entorn d'aquest programa.
Ostres, sembla que alguna cosa no va bé.
Al paquet no posava res de que l'impressora no era compatible amb el programa.
Em sembla que haurà de comprar un altre impressora.
El seu cap li ha demanat les seves idees perquè l'empresa on treballa pugui seguir lucrant-se.
Ara sembla que sí podrà imprimir les seves idees per portar-les-hi al seu cap.
Ostres, sembla que alguna cosa no va bé.
L'antivirus necessita un altre actualització per revisar la nova impressora.
És a dir, haurà de comprar un altre programari de propietat i pagar una llicència.
No desesperis, amiga.
Sabem que moltes coses son horribles, però no tot el programari és de propietat,
i no totes les empreses volen robar-te els diners.
El simpàtic programador no ha sigut contractat per una empresa internacional,
ha decidit treballar i organitzar-se en una cooperativa de programari lliure.
En una cooperativa els socis es reuneixen per cooperar.
Cooperar es obrar amb els altres per una mateixa finalitat.
Això és una cooperativa
El simpàtic programador diu que una empresa amb finalitats de lucre s'organitza verticalment
i les decisions les pren el capitalista.
En canvi, en una cooperativa, s'organitzen de forma horitzontal i cada soci representa un vot.
És a dir, les decisions es prenen en assemblea.
El model de desenvolupament en una empresa de programari de propietat es tancat,
l'estructura organitzativa es piramidal.
És a dir, depèn d'un cap, "el que sap, sap. I el que no, es cap"
I bàsicament ja sabem qui ha de fer la feina,
els treballadors.
Van tots amb les cames al cul perquè tot és per demà o per ahir.
Són els últims a assabentar-se, això és el que li passa a la nostra amiga.
En contraposició el model cooperatiu garantitza la participació igualitaria amb la presa de decisions i la realització del treball.
I aquest es el millor model alienat amb el desenvolupament de programari lliure.
Us estareu preguntant, ¿com s'organitza el treball en una cooperativa?
Aquí tenim un especialista que ens pot ajudar.
En el sistema capitalista, generalment tenim dos tipus d'empreses,
les societats de capital i les societats de persones,
particularment a les cooperatives, com a la cooperativa on jo treballo i a la qual pertanyo,
son empreses on el treballador es proveeix de treball
i el treball mana i està subordinant al capital. Al contrari passa a les societats de capital.
Claríssim.
Escolti, ja que vosté es un especialista, ¿pot resumir-nos en vint segons l'origen del capital i el capitalisme?
No... no, no podria...
Està bé, tindrem que fer-ho nosaltres.
El capitalisme és un sistema económic i polític amb dos elements principals:
el capital, que son el recursos que es disposen per produïr alguna cosa. I el capitalista, que és el que té els recursos i es queda amb els guanys.
Però també es necessari un treballador.
La nostra amiga o el simpàtic programador son exemples típics de treballadors.
La nostra amiga, degut a l'empresa on treballa, ja està intentat trair als seus companys.
La major part de les persones al món no tenen mercaderies per vendre al mercat i obtenir guanys.
I per aquesta raó, venen la seva força de treball.
La força de treball es la capacitat que té qualsevol persona per produir alguna cosa.
En vendre-la per unes hores, el capitalista li dona diners.
A aquests diners els anomenem salari.
Amb el salari, el capitalista s'estalvia part del cost de la força de treball i se la hi queda per a ell.
Aquest estalvi s'anomena guany o explotació dels treballadors.
A la nostra amiga, que és una treballadora i ha decidit comprar el programa a una empresa amb finalitats de lucre,
li han tret part del seu salari.
I l'altre part l'ha tingut que gastar en comprar programari de propietat,
una nova impressora i, a més a més, tindrà que comprar un nou antivirus.
Preguntem-li a un altre especialista si està d'acord amb el resum que em fet del capitalisme.
Mmmmmm....
Donçs bé. Ara digui'ns, ¿com sorgeix el cooperativisme a Argentina?
A finals del segle XIX, va haver-hi una gran inmigració al país i es van trobar amb que no tenien
absolutament res ni cap lloc on anar a parar.
Llavors van començar sorgir diferents formes d'organitzar-se
per ajudar-se entre ells amb el que necessitaven,
de tal manera que van començar a apareixer al país
les primeres organitzacions cooperatives.
Gràcies, especialista.
De vegades, les cooperatives no es veuen a primera vista.
Ep, para, escolta, aquí no!
Exacte, és aquí.
Hi han diferents formes de classificar les cooperatives.
Podem trobar les cooperatives de treball,
que són associacions de persones reunides amb l'objectiu de millorar la seva situació laboral i econòmica.
En un cooperativa de treball de programari lliure hi ha treballadors que pensen idees i desenvolupen la seva cultura.
Ara bé, ¿com funciona una cooperativa diariament?
Parlem amb un soci de Gcoop.
Aquí tenim un soci.
Un soci és una persona que treballa amb altres persones per desenvolupar una activitat,
sigui empresarial, social o cultural.
Nosaltres no venem capsetes, ni venen llicencies
venem els serveis vinculats al programari. És a dir, l'adaptació, la implementació
i la capacitació per l'ús d'un programari determinat que resol un problema d'una organització.
Ens paguen per els serveis vinculats, per el nostre treball,
o sigui, ens paguem només un cop i nosaltres fem el treball un cop.
En altres models fas el treball un cop i et paguen per sempre.
Preguntem-li al programador
La gent pensa que pot tenir més inconvenients
utilitzant programari lliure que utilitzant programari de propietat.
No hi ha programa que no tingui errors
la diferència es que en el programari de propietat
no veus els errors i té tota una campanya de màrqueting que et diu: "això funciona, aixó funciona de collons"
Amb el programari lliure som oberts i diem: "aquests són els errors, els corregirem".
Ja que estem, ¿com pot el programari lliure ajudar amb el seu problema a la nostra amiga?
Donçs bé, contracta un programador perquè solucioni el problema.
Aquí es on entro jo, modificant...
...el programa perquè faci el que la meva amiga necessita, està alienat amb el model de economía social.
¿A que et refereixes?
Programari lliure és economía social,
perquè genera treball local i aconsegueix que els diners del país es quedin al país.
La autogestió amb el poder de la presa de decisions es contraposa amb el que abans només li competia als propietaris de les empreses.
Jefe, #**#*** Jo renuncio
Ben fet, amiga.
I a no tenir por de les teves decisions.
Les cooperatives de programari del país...
s'han agrupat amb la Federación Argentina de Cooperativas de Trabajo de Tecnología, Innovación y Conocimiento
(FACTTIC)
I mai et deixaran sól.
L'ús de programari ha de ser un acte cada vegada més conscient.
Les empreses que venen les idees justifiquen el seus preus fent-nos creure que el programari és una gran indústria.
I la nostra amiga ja ens ha demostrat que només es tracta de l'empaquetament d'idees lliures.
El programari de propietat es basa amb la idea del original que no es pot copiar.
la originalitat no existeix.
Existeix la humanitat...
i la humanitat, fins on sabem...
creix i avança per la seva cultura, per medi d'intercanvis i reescriptures.
La nostra amiga ha après que tot el programari es lliure de per si...
i que si vol imprimir i difondre lliurement les seves idees
pot fer-ho millor i més econòmicament d'aquesta manera.
I encara més.
Ha après que treballar de forma colectiva porta beneficis
i no només económics, també socials per la resta de la humanitat.
La nostra amiga ha deixat de ser un ésser humà normal i corrent i s'està convertint en...
una cooperativista model.
FI
¡Compartir és bo!. Tradueix el subtítol a un altre idioma.